DET GYLNE KOMPASSET
Det er mange universer, -
og mange jordkloder, parallelle med hverandre.
Verdener som din, hvor folks sjeler lever på innsiden av kroppene deres.
Og verdener som min, hvor de går ved siden av oss, -
og med dyre ånder vi kaller, daimoner.
Skal vi møte barnet?
Jeg skulle tro det.
Så mange verdener, men det som binder de sammen, er Støv.
Støv var her før heksene av luften, gypterne av vannet, -
og bjørnene av isen.
I min verden, oppfant vitenskapmennene et Alethiometer.
Et gyllent kompass. Og det viste dem alt som var gjemt.
Men den herskende kraften, fryktet sannheten, men deres egne, ødela disse enhetene, -
gg hindret den sanne meningen med "Støv".
Ett kompass er igjen, dog, og bare én som kan lese den.
Du tar meg aldri!
La oss gå og ta han, Lyra.
Billy! Du kommer tilbake hit!
Løp, Roger!
... hva enn jeg sier!
Skynd deg, Roger, eller "gomler" de deg!
Skynd deg!
Stopp! Hvis dere verdsetter livene deres, ikke kom nærmere.
Hvorfor? Vi har lekt leken rettferdig og streit.
Dette er ikke noen lek, Billy Costa.
Vet du ikke hvilken port det der er?
Det er bakdøren til det dumme universitet ditt.
- Hva så? - Det er en forbannelse over denne porten.
Dere gøynere burde vite det. Å krysse denne porten, er verre -
enn å røre en annens daimon med hendene.
Hvorfor har ikke noe skjedd med dere?
Fordi vi bor her. Vi kan gå trygt inn, ser du?
Moren min var den som forbannet porten.
Hvilken mor? Jeg hørte du var foreldreløs.
Og onkelen din forlot deg her fordi ingen vil ha deg.
Kom hit å si det.
Ikke, Billy!
Du burde høre på kompisen din.
Vitenskapsmennene fikk denne spesielle ring posten, ideell for uvedkommende.
De har denne gifte ringen og den brenner deg levende!
Tull. Få han hit.
Det er ikke tull. Jeg kan bevise det, jeg kan stjele den!
Du kan få Roger, så lenge du prøver den.
Greit. Ta den med hit i kveld. Hvis ikke - Krig.
Billy, ikke!
- Ser deg senere. - OK.
Du skal vel ikke gi meg til dem?
Selvfølgelig ikke. Jeg skal stjele en av kappene.
Han prøver den ikke uansett.
- Lord Asriel? - God morgen, Hunt.
Herren er lettet over at du ankom trygt.
Det er han sikkert.
- Du skulle hørt på meg en gang. - Slutte å være så dum.
Hvis jeg ikke var dum, hvor ville du vært da?
I møterommet allerede.
Kom igjen, fort!
La oss finne en kappe å få oss ut herfra.
Ikke vær dum. Jeg vil se meg rundt.
Du vet at hvis du skader deg, får jeg også vondt.
Du kommer til å få oss tatt.
Å nei! Jeg sa det til deg!
Lord Asriel er en fremstående likemann av kollegaene.
Som rektor av Jordan...
Du må tvinge han til å skrinlegge planen hans.
De snakker om onkel Asriel.
Jeg snakker for Oblasjonskommisjonen.
Oblasjonskommisjonen har ingen jurdisdiksjon innenfor disse veggene.
Min kjære venn, -
Oblasjonskommisjonen har jurisdiksjon overalt.
Og lord Asriel vil bli tatt hånd om...
på en eller annen måte.
Det kan så hende... Men mens han er på Jordan, -
vil hans forslag bli hørt.
Jeg er ikke tildelt med århundre av intoleranse, uavhengig forespørsel...
Og det er mitt siste ord i denne saken.
Nå, om du vil unnskylde meg...
Jeg skal ringe formannskapet for å ordne det.
- Jeg antar vi tapte det veddemålet. - Hysj, Pan.
Lyra! Han går, la oss gå! Lyra!
Å nei, Stelmaria.
Herren ba meg helle forsiktig en flaske med bourbon 1995 for deg, -
lord Asriel. Han husker at du er betatt av den.
Takk.
- Lyra! - Den er forgiftet!
- Tullprat! - Det er ikke tullprat.
Jeg så den mannen fra Oblasjonskommisjonen helle noe hvitt pudder inn i vinen.
Gå tilbake. Hold øynene dine åpne og munnen din lukket... kom igjen.
Ahh, lord Asriel dette er en sjelden glede.
Må jeg introdusere Fra Pavel fra Oblasjonskommisjonen.
Vi har aldri møttes, men jeg følger din dåd.
Nær, lord Asriel.
Det er hva lukten er...
Herre, gentlemen, jeg skal gå rett til poenget.
Hunt, lysene.
Dette fotoet er tatt på den magnetiske nordpolen.
På Svalbard.
Isbjørnens rike.
Lord Asriel, går det lyset opp fra kroppen eller kommer det ned.
Nei, det kommer fra himmelen, men det er ikke et lys.
Det er Støv.
- Hva er Støv? - Det kan ikke være av den vanlige sorten.
Det er mye av det her.
Parague dictum, gentlemen.
La lord Asriel forklare seg selv.
Det kunne vært en funksjonsfeil.
Nei det er ikke det. Ikke noen feil.
Oppførselen på disse partiklene er veldig ufeilbarlig.
Støv flyter inn i den mannen, gjennom daimonen hans.
Fra en by i en annen verden.
En verden som er lik vår i et parallelt univers.
samme univers, usynlig, umerkelig, utilgjengelig.
Helt til nå. Fra her, og fra en billion andre univers der Støv finnes.
Verden med evige muligheter en plass mennesker ikke har daimoner, -
et sted daimoner ikke har mennesker...
Mennesker uten daimoner. Det er umulig.
Til og med noen har ikke en oblasjonskommisjon... Og ingen autoritet.
Det er kjetteri.
Det...
...er sannheten.
Jeg ville anbefale at dere utfordrer, gentlemen.
Det er Cought.
For å oppdage kilden til Støv, vil jeg forsøke å reise til disse verdnene.
Med god nok kilde av energi.
Og... vel... en god nok kilde av midler.
Jeg kan ikke takke kryssingen.
Jeg ber ydmykt om at skolens styre kan gi midler til slik en reise.
Det var ikke min feil, hun ville ikke høre på meg.
Jeg vil ikke at niesen min skal snike seg rundt som en bakgårdskatt.
Du er ikke veldig takknemlig, er du vel?
Jeg reddet akkurat livet ditt.
- Onkel, hvorfor prøvde han å forgifte deg? - Du ville ikke forstå.
- Jo, det ville jeg. - Vel, jeg ser ikke hvorfor.
Du er åpenbart umulig å utdanne, ussel, og en løgner.
Hva vil oblasjonskommisjonen gjøre med deg nå?
Oblasjonskommisjonens dager er talte.
- Hva betyr det? - Trøbbel, med litt hell.
Fikk du pengene du trengte? Skal du dra mot Norden igjen?
Skolestyre har trosset oblasjonskommisjonen.
Jeg skal dra øyeblikkelig.
Kan jeg bli med? Jeg vil se isbjørnene, -
og isbreer, og lære mer om Støv og alt.
Hva vet du om Støv?
- Ingenting. - Bra.
La det forbli sånn. Vær snill jente og gjør som du blir fortalt.
Men du ikke gjør som du blir fortalt!
Du lar ikke noen fortelle deg hva du skal gjøre.
Ja, og se hvilken velkomst jeg fikk!
- Hysj, Pan. - Jeg ser at daimonen din fremdeles skifter form.
- Har den bestemt seg enda? - Ja.
Det har noe med Støv å gjøre, har det ikke?
Hvorfor kan barn sine daimoner skifte form mens voksne sine ikke kan.
Lyra, Støv er ikke noe du skal bry deg om.
Du får prøve å oppføre deg.
Onkel Asriel sier han skal ta meg med til Norden, neste gang han drar dit.
- Han sverget. For han trenger min hjelp ser du. - Ahh!... til hva da?
Slåss antagelig. Eller spionere. Han bruker meg til å spionere noen ganger.
Som nå for eksempel. Jeg skal holde et øye med Gomlerne.
De tok de gøyner-barna ved Boundry Ray.
Billy Costa fortalte meg det.
Jeg hørte at Gomlerne tok de ned til helvete.
Selvfølgelig gjorde de ikke det.
- Du er redd for dem, er du ikke? - Nei, det er jeg ikke.
Men de voksne er. Barn fortsetter å forsvinne.
De går etter de fattige barna, skjønner du.
De foreldreløse... Og tjener barna også.
Roger, jeg lover. Hvis du ble tatt av Gomlerne, -
ville jeg kommet for å redde deg.
Du ville kommet og reddet meg også, ville du ikke?
Selvfølgelig. Alle ville kommet og lett etter deg, hvis du var i trøbbel.
- Du er en fin dame. - Sier hvem?
Kokken. Han sier det er derfor du er den eneste som bor her.
For å gjøre deg til en fin dame.
Ingen kan gjøre meg til en fin dame! Ikke rektoren, -
eller lærerne. Ikke sant?
Ta det tilbake, ellers er vi ikke bestevenner lenger.
Greit, du er ingen fin dame!
Lyra! Lyra Belaqua kom ned fra taket!
Rektoren ønsker deg ved høy bordet.
Hvordan er det knærne dine ser ut. Og håret ditt.
Vel... det er ikke overraskende.
Roger og jeg har jaktet på Gomlere.
Det er møkkete arbeid.
En spøker ikke med de Gomlerne.
Det er ikke noe å tulle med at barn blir savnet.
Lyra, min kjære, læreren i metafysikk forteller meg at du mistet timen din igjen.
Nå, jeg vet at du ikke alltid forstår -
vårt behov for å utdanne deg, men av og til må du gjøre, -
det andre tror er best.
- Men jeg er uenig, rektor. - Fru Coulter.
Når jeg var en liten dame visste jeg -
at ingen kunne forstå meg helt og holdent.
Unntatt daimonen min selvsagt. Og at det -
ville vært best om vi kunne gjøre som vi selv ville.
Sitt ned, mine herrer.
- Hvem er hun? - Vet ikke, men hun stoppet munnen på rektoren.
Fru Coulter, dette er vår Lyra, Lyra Belaqua, lord Asriels niese.
Lyra, dette er fru Coulter, en venn av universitetet.
- Hyggelig å møte deg. - Hyggelig å møte deg, også.
Vet du, at jeg har møtt lord Asriel?
Det var i det Kongelige Arktiske Institutt.
Vi diskuterte den politiske strukturen av isbjørnene på Svalbard.
Har du sett en isbjørn?
Faktisk, så har jeg en lytterkrets -
med bjørnekongen selv, Ragnar Stursson.
Og jeg skal fortelle deg noe som jeg sannsynligvis ikke burde...
Kong Ragnar er desperat etter å få en egen daimon.
...Og Ragnar liker å se på seg selv som en person.
Og han vil gjøre alt for å få en.
- Men du må ikke si det bort. - Å, det ville jeg aldri gjort!
Jeg føler at jeg kan stole på deg.
Jeg er nødt til å dra tilbake til Norden veldig snart.
Jeg kommer til å trenge en medhjelper.
- Meg? Dra til Norden? - Norden?
Det er kaldt der oppe.
Vi bør skaffe oss rektorens tillatelse.
Rektor, jeg lurte på om jeg kanskje kunne få låne kjære Lyra?
Bare for en stund, selvsagt.
Jeg er ikke sikker på om det ville vært i samtykke -
med lord Asriels ønsker for hennes utdanning.
La meg ta meg av Asriel.
Du må ikke nekte meg denne lille tingen, du må ikke.
Vel OK.
Et veddemål er et veddemål. Lyra skulle møte opp med kjolen.
Jeg sa jo at de ikke ville slippe henne ut av universitetet.
Hvilket rom er hennes?
- Hva skal du gjøre? - Skremme henne, det er hva jeg skal.
Hvis vi blir tatt, blir jeg flådd levende.
Nattkonsortiumet er forpliktet å gå hans runder.
Ratter, sjekk om kysten er klar.
Det er klart.
Billy! Billy!
Lærerne nekter fortsatt å overgi det siste alethiometeret.
Og nå har de gitt Asriel alle de midlene han trenger.
Hvis han lykkes i å bevise eksistensen av disse -
andre verdenene vil det stå i strid med århundrer med teori.
Det vil alltid være frie tenkere, og kjettere.
Med mindre vi handler med roten av problemet.
Det er derfor fru Coulters arbeid er så viktig.
- Hvilke fremskritt har hun gjort? - Legene på Bolvanger, -
er nær ved å perfeksjonere vaksinasjonen -
mot bieffektene ved Støv.
Jeg er lettet over å høre det.
Hvis vi kan beskytte barna våre fra den fordervede influensa fra Støv, -
før daimonene deres bosetter seg, -
vil vi oppdra en generasjon med fred for seg selv.
En som aldri vil utspørre vår autoritet igjen.
Vi skylder de unge det. Gjør vi ikke?
Jeg frykter at vår utfordring ikke vil gå ustraffet.
- Vi sviktet henne. - Vi beskyttet henne så lenge vi kunne.
Hun er fortsatt et barn. Hun kan umulig være noen trussel for dem.
Hun er det.
Hun er ment til å spille en viktig rolle i det som skal komme.
Hvordan vet du slike ting?
Heksene.
Kunne du stått ved døren, fru Longsdale?
Det er viktig å vite at jeg ikke ble forfulgt.
Ja, rektor.
- Til deg, Lyra. - Hva er dette?
Et Alethiometer. Også kjent som et Gylent Kompass.
Det ble gitt til universitetet av lord Asriel, for mange år siden.
Og nå, gir jeg det til deg. Jeg føler, du er ment å ha den.
- Hva er den til? - Den forteller sannheten.
Vi har alltid prøvd å gjøre deg kjent med -
sannheten, men hemmeligheter av hjertet og ting, -
omgås lærere og myndighetene.
Denne lar deg glimte ting slik de er.
Hold Alethiometeret for deg selv.
Det er av den høyeste betydning, at fru Coulter -
ikke vet at du har den, forstår du meg?
Av den høyeste betydning.
Lyra! Er du klar?
Det er noen som er savnet.
- Jeg vil si ha det til Roger. - Roger? Hvem er Roger?
Vennen min. Han jobber på kjøkkenet.
Vi må dra. Fergen går snart.
Hvorfor skriver du ikke et brev til han?
Du kan fortelle alt om ekspedisjonen og til og med legge ved et foto.
- Hva tror du om det? - Ja, antar jeg.
Fru Coulter, hva er det?
Det er det Oblasjonskommisjonelle sete, Lyra.
Hva er Oblasjonskommisjonen for?
Oblasjonskommisjonen er det folk trenger.
Det holder ting gående.
Ved å fortelle folk hva de skal gjøre.
Men du sa til rektoren at du gjorde hva enn du ønsket.
Det stemmer. Flink jente.
Vel... noen folk vet hva som er best for dem, -
og noen folk gjør ikke det.
Dessuten, de forteller ikke folk hva de skal gjøre på en slem, smålig måte.
De forteller dem hva de skal gjøre på en vennlig måte.
For å holde de utenfor fare.
Sukker?
SVALBARD
Se Pan, den har en mange symboler rundt kanten.
- Hva betyr de? - Vet ikke.
Pekeren ser ut til å stoppe på de samme symbolene.
Dame, lyn og en baby.
Også går den tilbake og gjør det igjen, ser du?
Hva tror du det er som får pekeren til å bevege seg?
Jeg vet ikke. Kanskje onkel Asriel vet.
Det er kanskje ment at vi skal å ta den til han.
Alt vasket, og klar for sengen...
Vi har noen travle uker.
Å, det var en stilig nok fest.
Men hvorfor tilbyr de ikke mer is sammen med drinkene, -
jeg vil aldri forstå det.
Jeg blir bare et øyeblikk, elskling.
- Hva? - Hun liker å vise sitt nye kjæledyr, hva?
Hun tar oss aldri med til Norden.
Vi er som fanger i dette huset. Alle disse reglene, -
og rom vi ikke får adgang til.
Kanskje vi ikke skulle ha invitert Professor Docker.
Han er slik en kjedelig person, er han ikke?
Og han hadde saus i skjegget sitt.
Men han er en av de fremste ekspertene på partikkel metafysikk.
- Har jeg fortalt deg hva en partikkel er? - Å, jeg vet hva en partikkel er.
- Som Støv. Det er partikkel, er det ikke? - Støv?...
Jeg mener støvet fra rommet. Det støvet. Som i Norden.
Hvor har du hørt om det?
Det må ha vært en av lærerne på Jordan.
En vis person, Lyra, det -
er visse ting vi gjør best å ignorere. Emner som du...
...Vel... aldri snakker om.
- Men jeg... - Ja, du visste det ikke, så jeg tilgir deg.
Bare ikke nevn det igjen.
Nå, elskling, ta av deg den barnslige skuldervesken.
Jeg liker ikke å se at du har den på innendørs.
- Men vær så snill fru Coulter. Jeg elsker den. - Men det gjør ikke jeg.
Legg den bort.
- Lyra, legg den bort nå. - Jeg vil ikke.
Hvis du ikke hører på meg, så vil vi ha en krangel som jeg vil vinne.
Legg den bort med en gang!
Det er latterlig å gå med en veske i sitt eget hjem.
Jordan er hjemmet mitt.
Lyra!
Ikke! Vær så snill, det gjør vondt!
- Gjør som jeg sier. - Jeg lover.
Takk.
Og mens vi snakker om det, du må lære deg og kontrollere daimonen din.
Han er for vill.
Nå, kyss meg.
Jeg hater henne!
Jeg hater de. Å se. De spionerer på oss.
Hva vil de med oss? Hvorfor er vi her?
Så du daimonen hennes?
Han ble rystet da du sa ordet, Støv.
Og hva har hun i det rommet?
La oss finne det ut.
Kanskje det ikke er en god idè.
Her.
- Det er bare en av gjestelistene hennes. - Nei det er ikke det. Se på den.
Hva betyr det, Pan?
Og det?... Generelle Ofre Tavle.
- G.O. - Gomlere. Fra bokstavene G.O.
Arbeider, Edwards, Parslow, Costa.
Billy og Roger!
- Pan, det er her. Hun driver Gomlerne. - Lyra, hvor er du?
Vi må komme oss ut herfra.
Lyra!
- Lyra, hva har du gjort? - Ingenting.
Vi må finne noe som du kan gjøre.
Vil du hjelpe meg med å organisere reisen vår til Norden?
Du vil ikke bli med meg til Norden, vil du?
Hvor er han? Jeg kan ikke se han.
Lyra, denne veien!
Fort, Lyra!
Lyra!
Hva skal vi gjøre, Pan?
Vi må redde Roger. Og Billy.
Vi må redde oss selv først.
Hvor skal vi dra?
Hvor som helst er bedre enn her.
Kom igjen, denne veien!
Vi deler oss, jenta kan ikke være langt borte.
- Spre oss. Søk i alle bygningene. - Gomlere!
Du, pass på kanalen.
Der er de!
- Pan! - Løp, Lyra!
Ikke vær redd, Lyra. Kom hit.
- Du er trygg hos oss. - Din Mamma Costa.
Billys mor.
- Men, hva gjør du her? - Vi har passet på deg siden, -
du forlot Jordan Universitetet.
Og det var bra. Du burde bli med oss.
- Hvor skal vi? - Besøke Lord Faa, herren til gøynerne...
- Ikke veldig vennlige, er de? - Hva ser du på?
Mamma Costa!
Dette er barnet.
Greit.
Hvordan går det, Lord Faa?
Lyra... kom og sett deg ved siden av meg.
Dette er Fader Coram.
Disse er sjefene i gøyner-familiene.
Du er vår gjest her og er under vår beskyttelse.
Lord Faa, jeg vil gjerne takke deg. For at dere passer på meg og alt...
Men hvorfor?
Lord Asriel har vært en god venn av -
gøynerne i mange år og...
Disse årene har det vært vår -
oppgave å gi han nyheter om deg, -
imens vi reiste våre veier.
Men det visste ikke du?
Og når Fru Coulter tok deg med, vel...
Vi mistenkte henne for at hun hadde noe å gjøre med Gomlerne.
Og det hadde hun. Hun og Gomlerne tok den lille gutten min, Billy.
Vi passet på deg helt til Costaene fant deg.
Er det noe annet du kan fortelle oss?
Er det noe annet du kanskje har glemt?
Ikke vis det til dem.
Rektoren på Jordan ga meg dette.
Jeg trodde bare Oblasjonskommisjonene hadde de.
Det er et alethiometer. Det er en sannhets-måler.
Et Gyllent Kompass. Det gjør slik at du kan se, -
hva andre vil gjemme.
Du har tre visere som du kan kontrollere.
Ved å peke på tre symboler, -
kan du spørre hvilke spørsmål som helst.
Med en gang du har stilt spørsmålet, -
peker disse blå nålene på flere symboler, -
som gir deg svaret. - Kan den bli brukt til å finne de savnede barna?
- Ikke av meg. Knepet var Jalousi-voktet. - Kan jeg prøve?
- OK. - Hva gjør du, Lyra?
Du vet ikke hvordan du leser den.
Vel, ormen er slu, slik som Gomlerne.
Og potten kan bety oppskrift eller en fremgangsmåte...
Babyen. Det betyr barn.
Det er én ting jeg vet, Lyra. Du må ikke gripe etter svaret.
Hold spørsmålet i tankene dine og lett, -
som om det var noe levende.
Det er et timeglass.
Men den kom til den den andre gangen.
Den første gangen stoppet den der kun for et øyeblikk.
På toppen av timeglasset, er det en hodeskalle.
Takk. Gjør ferdig brevene deres nå.
Billy Costa, hvorfor skrev du ikke ned noe?
Moren din må savne deg forferdelig.
Jeg vet ikke hva jeg skal skrive i brevet, frøken.
De har ikke fortalt oss hvorfor vi er her.
Dere er her for å hjelpe oss.
Og så fort dere har hjulpet oss, sender vi dere hjem igjen.
Det er det du burde skrive.
Eller lærer de ikke gøynerbarn å skrive?
De lærer oss å skrive sannheten.
Billy, bare skriv brevet.
Vel, ettersom jeg skal poste disse med en gang, -
er jeg redd foreldrene dine vil bli skuffet.
Jeg innrømmer, jeg er forvirret over din interesse for Belaqua-jenta.
For det første, hun er i besittelse av alethiometeret.
Hvordan? Å ja, rektoren.
- Kan hun lese den? - Selvfølgelig ikke.
Er du kjent med profetien om heksene?
Tror du hun er det barnet?
Umulig. Men uansett, hun må bli funnet.
De vil søke etter henne som bier etter honning.
Svalbard.
Isbjørnene sitt kongerike.
Vi burde passe på oss selv, -
Stelmaria. Du kan regne med, at den Coulter damen -
har hyrt hver eneste samojed-banditt, fra her til Nordpolen, for å jakte på oss.
Ikke vær så hissige. Vi kan finne ut av denne som gentlemen.
Ikke bekymre deg, Lyra. Vi vil finne Roger.
Jeg er OK.
- Hva er det? - Det er en spion-flue.
Er den farlig?
Den som kom seg unna er.
Hvis du åpnet den, ville du ikke funnet noe levende der inne.
Ikke noe dyr eller insekt, av noen slags form.
Det er et urverk.
Og inni den er det en ond ånd med en sovende gift i brodden.
Vi holder ham trygt... Her inne...
- Hva var den ute etter? - Deg, Lyra...
Hvorfor meg? Hvorfor gjør de dette?
Vi vet ikke.
Men vi gøynere -
blir mer såret enn de fleste av disse Gomlerne.
Disse barne-tyvene, de tar med barna våres opp til Norden.
Landet av kulde og mørke.
Og hva de gjør med dem der, vet vi ikke.
Men vi har hørt forferdelige rykter.
Vårt mål er først og fremst -
å redde disse barna.
Både gøynere og fattigbarn eller liknende.
Men hvis de er blitt skadet...
Jeg lover deg, hvis de er blitt skadet...
Er det ikke noe sted, eller land, -
og heller ikke sjø for disse Gomlerne.
Når tiden er kommet for avstraffelse, -
vil vi angripe med slik en vind, at det vil få hjertet deres til å stoppe.
Og fryktelig. Vil vi slå styrken ut av dem.
Vi vil forlate dem smadret og ødelagte.
- Blir du redd, Pan? - Redd?... litt.
Det er alt sammen mye større og mer skremmende en vi noen gang hadde trodd.
- Kanskje vi ikke burde gjøre dette. - Men vi er nødt, er vi ikke?
Fortsette, mener jeg.
Hvem er du?
Navnet mitt er Serafina Pekkala. Stamme Dronning av heksene i Lake Enara.
- En heks. Hvor er daimonen din? - Kaysa kan fly langt fra meg.
Er du jenta, Oblasjonskommisjonen søker etter?
Den med symbol leseren?
La meg se deg lese den. Jeg vil vite om du kan fortelle meg -
hvilken av disse mennene på dette skipet, som en gang var min elsker.
Fader Coram.
Han var ung og vakker en gang.
Og vi hekser lever i hundrevis av år.
Fader Coram ønsker å vite hvor barne-kutterne ber hen.
Det er et sted de kaller Bolvanger.
Et fryktens sted.
Et regiment med Tartarer med ulve-daimoner vokter det.
Fugler flyr ikke over der.
Dyr unngår det.
Til og med somojedene frykter det.
Det er en ukes marsj fra Trollesund ved kysten av Norge.
Du vil finne noen som hjelper deg i Trollesund.
Du vil trenge alt motet ditt.
Jeg er glad for at jeg har levd lenge nok til å se deg... barn.
Kan du se noe? Lyra, du hører ikke på meg!
Det er en kraftig dings av et urverk du har der.
- Det er bare en leke. - U-huh. Da er det en kraftig leke.
Hvordan kom du borti noe sånt som det?
Å Herre. Lee, når skal du lære å passe dine egne saker.
Om forlatelse. Lee Scoresby. Og denne gamle jenta er Hester.
Jeg er Lyra. Dette er Pan. Pantalaimon.
For en fornøyelse, frøken Lyra.
Du kom i land med de gøyner- kameratene, har jeg rett?
Nå er jeg på'n igjen. Ikke svar på det.
Hva gjør du i Trollesund, herr Scoresby?
Å, en venn av meg rotet seg inn i en vanskelig situasjon.
- Så jeg kom for å se hva jeg kunne gjøre. - Jeg også.
Selvfølgelig, er ikke det min normale okkupasjon.
For det meste av tiden utfører jeg min bransje oppe i himmelen.
Du er en ballongfører!
- Kan jeg gå opp i skipet ditt? - Jeg ville vært beæret.
Så fort jeg får henne ut av Hawk.
Frøken Lyra, jeg vil gjerne gi deg et råd.
Hvis jeg på en måte var på utkikk, som jeg antar du er, -
ville jeg hyrt meg selv en ballongfører, og en armert bjørn.
- En armert bjørn? - Det er en i byen.
Jorek Byrnison er navnet hans.
Jobber ved slede depot bak Arsons Bar.
Han vil være bra å ha ved din side i en krig.
Ikke det at du leter etter det.
Jorek Byrnison, Jorek Byrnison. Kan jeg få snakke med deg?
- Hva? - Vi vil tilby deg ansettelse.
Jeg er ansatt. Av byfolket.
Jeg reparerer ødelagt maskineri. Jeg løfter tunge gjenstander.
Hva slags arbeid er det for en panserbjørn?
Betalt arbeid!
Er det hva de betaler deg? Whisky?
Jorek Byrnison, du er den første isbjørnen -
jeg noen gang har møtt.
Jeg var så spent og redd. Men nå er jeg bare skuffet.
Jeg har hørt at bjørner lever av å jakte og slåss.
Hvorfor kaster du bort tiden din her, med å drikke whisky?
Jeg er i denne byen fordi byfolket, -
ga meg sprit og lot meg drikke til jeg sovnet.
Og de tok rustningen min fra meg.
Og uten rustningen min, kan jeg ikke gå i krig.
Og jeg er en armert bjørn. Krig er havet jeg sover i, -
luften jeg puster i, uten rustningen min er jeg ingenting!
Men... kan du ikke lage en ny rustning?
Jeg trodde bjørner var flinke til det.
- Og det er alt dette metallet rundt her. - Verdiløst!
Rustningen min er laget av himmeljern, -
fra de falne stjerner som landet i Svalbard.
En bjørns rustning er hans sjel, slik som daimonen din er din sjel.
Uerstattelig. Du kan like så godt ta han bort og erstatte han med en hund.
Det må ha vært forferdelig å miste rustningen din.
Det var ikke noe mindre enn jeg fortjente.
Jeg er i eksil. Jeg ble sendt vekk fra Svalbard -
fordi jeg var uverdig.
Jeg kjempet med enda en bjørn i en kamp, og ble slått.
Kom barn. Vi kan ikke involvere oss selv.
Han var en prins.
Han ville ha blitt konge, hvis bjørnen ikke hadde slått han.
Han tapte alt. Å Pan, det såret ham virkelig.
Jorek Byrnison.
- Vær forsiktig. - Jeg vet hvor rustningen din er.
De lurte deg ut av den.
De skulle ikke ha gjort det, Jorek Byrnison.
Den er i Oblasjonskommisjonens distriktskontor, akkurat her, i Trollesund.
- Hva heter du, barn? - Lyra Belaqua.
Så, Lyra Belaqua, jeg skylder deg en tjeneste.
Jeg vil tjene under deg i felttoget ditt, -
til jeg er død, eller du har vunnet.
Jorek! Jorek Byrnison!
Hør. Ikke slåss mot disse mennene. Det de har gjort er ikke rett, jeg vet det.
Men hvis du slåss mot dem, dreper du dem, og da -
vil det bli mer slåssing og da vil vi aldri få reddet de barna.
Bare ikke vær så hurtig. Slik jeg ser det, -
er det ikke noe behov for en opprydding.
Heisann Jorek. Jeg var nede i Sør da jeg hørte du løp inn i noe lokalt trøbbel.
Hadde ikke noe innfall på hvordan jeg skulle hjelpe deg.
Heldigvis kom en liten jente rådsnar inn i bilde.
Vel se på det. Forsterkninger.
Hva sier dere til at dere karer bare slutter for dagen.
Jeg har akkurat blitt hyrt av denne gentleman av en -
gøyner. Har du fundert på å bli med på denne striden?
Ja. Jeg har en kontrakt med barnet.
Det er litt av et raskt arbeid, frøken Lyra.
Min herre.
Reis deg, Fra Pavel!
Jeg har mottat beskjeden din angående gøynerfesten som strekker seg nordover.
Det er førsteprioritet.
De må bli illuminert, og Bolvanger beskyttet.
Den interne prosessen er mer viktig en noen gang.
Som er grunnen til hvorfor den må bli tatt ut av hånden til Coulter damen.
Det var Fru Coulter som tok Belaqua-barnet -
fra Jordan Universitetet, og så lot henne slippe unna.
Ja, det er det største problemet av dem alle sammen.
Uansett. Med det ene eller det andre, -
er det bra at jeg har sendt Fru Coulter etter barnet.
- Har du sendt henne? - Ja.
Hun er der for å demonstrere forbedringene til den interne-prosessen -
ved Belaqua-jenta.
Jeg beklager.
Jeg ville aldri skade deg.
Å, Lyra.
Jeg finner deg. Jeg vil finne deg.
Forsiktig der, gutter. Luftskip maskineri er litt skjørt.
Men hun var alltid så dyktig, fru. Coulter.
Men hun fortalte meg alltid hva jeg skulle gjøre.
Jeg vedder på at du ikke liker det heller. Jeg kan se det.
Du er som onkelen min, Asriel.
Han er en klassisk adelsmann slik som deg. Tror jeg...
Samojede Lands.
Samojeder opptrer ikke høflig mot uvedkommende.
Det er den eneste veien å nå Bolvanger.
Hold dere nær meg.
- Kom barn. - Det vil bli mørkt snart.
Hva er galt? Hva kan du se?
Hvor går vi? De sa vi ikke skulle forlate teltene.
- Jorek? - Hva er det, barn?
Alethiometeret fortsetter å fortelle meg noe.
I den neste dalen er det en innsjø med et hus ved.
Det er bekymret av et spøkelse.
Det har noe med Gomlerne å gjøre. Og Roger.
Du kunne tatt meg dit, kunne du ikke?
Du kunne båret meg dit og tilbake før noen visste det, kunne du ikke?
- Du ønsker å ri meg? - Ja.
Vi vil bevege oss raskere uten rustning.
- Er det fugler? - Hekser.
- Mer enn jeg noen gang har sett. - Hvor drar de?
Flyr mot krig.
Hvis de flyr for å hjelpe fiendene deres burde dere være redde.
- Er du redd? - Nei.
Når jeg er det, vil jeg mestre min frykt.
Jeg vil forsikre meg om at veien er klar.
Nei, bli her.
Lyra nei. Vær så snill ikke!
- Noe er galt. - Hysj, Pan.
Noe fryktelig. Er jeg redd.
Vi må mestre frykten vår.
Hallo?
- Billy. - Hvor er daimonen hans?
Han har ingen daimon.
Det er... Det er det Gomlerne gjør.
Skjærer vekk barns daimoner. (det er som å kutte bort sjelen til noen)
Hvor er min Ratter? Har du sett henne?
Billy, det er meg, Lyra. La meg ta deg med tilbake til moren din.
- Jeg trenger Ratter. - Billy, kom med meg.
Vi vil ta deg med til et trygt sted. Vi vil finne Ratter.
Nådige Gud, hva er dette?
Lyra barn, hva har du funnet?
Billy. Billy Costa.
Du er OK. Du er trygg nå.
Vi vil bringe henne tilbake.
Pan, hvor tar de oss?
Jeg vet ikke. Vi har kjørt i timevis.
Isbjørner, Pan.
Jeg håper du er fornøyd nå.
Ikke vær bekymret. Vi vil få henne tilbake.
Samojedene vil ikke legge en hånd på henne, -
hun er verdt mer hel.
Jeg vil finne henne. Jeg vil bringe henne tilbake. Jeg kan forhandle med Ragnar.
Jeg slipper deg av ved grensen. Jeg henter deg når jeg kommer tilbake.
Nei. Jeg vil ikke forlate henne.
Hvis du viser deg i Svalbard, vil Ragnar og resten -
av dem rive deg i biter, det vet du.
Jeg vet at jeg vil føle meg skamfull over å vise mindre stolthet enn det barnet.
Den type tapperhet kan få deg drept.
Jeg vil ikke leve i skam noe lenger, Scoresby.
Jeg anbefaler det ikke. La meg ta henne ned. Finne sporet.
Ikke bekymre deg. Jorek vil komme.
Det er bare det Pan. Det er altfor mange for han å slåss mot.
Vi er nødt til å gjøre noe.
Husker du hva fru Coulter sa?
Angående at kongen av bjørnene ønsket seg en daimon.
Pan, jeg vil at du gjemmer deg. Ikke la dem se deg.
Det er greit for meg.
Vi kan slå han, Pan.
- Hva er denne lille tingen? - Jeg hilser deg, Store Konge.
Eller: Mine hilsner, og ikke hans.
- Ikke hvem sin? - Jorek Byrnisons, deres majestet.
Hvilken forbindelse har du til Jorek Byrnison?
Jeg er daimonen til Jorek Byrnison.
Hvordan har den eksilerte, uverdige Jorek Byrnison fått en daimon?
Jorek Byrnison var den første bjørnen som mottok en daimon, -
men det skulle ha vært deg.
De ga meg til han i Bolvangar. Fru Coulter gjorde det.
Hvordan kan du være så langt unna han?
Jeg er som daimonen til en heks, store konge.
Jeg kan gå så langt unna han som jeg vil.
Vel... hvis du er daimonen hans, skal jeg drepe deg -
akkurat nå, og bli kvitt en fiende.
Hvis du gjør det, kan jeg aldri bli daimonen din.
Daimonen min?
Det er derfor jeg kommer, forstår du.
Fordi jeg vil være din daimon, og ikke hans.
Han er bare en eksil, ingenting.
Men du; Du er mektig, smart og rik, -
og bedre på alle måter.
Han er på vei hit for å bekjempe deg.
Hva? Han er sinnsyk. Vi skal knuse han!
Nei. Hvis du slår han, blir jeg daimonen din.
Du må slå han i en enkel kamp.
Og alle kreftene hans vil strømme inn i dine.
Og mitt sinn vil strømme inn i ditt sinn.
Du og jeg sammen.
Hvis du dreper han på noen annen måte, vil det bare forsvinne -
som et lys, og du vil aldri ha meg.
Bevis det. Bevis at du er en daimon for meg.
Spør meg om noe som kun du vet.
Hvordan ble jeg konge?
- Hva er det? - Det er et daimonspeil, store konge.
Vi daimoner bruker det for å se sannheten i øynene våres.
Ærbødigst, du er stor og mektig, Ragnar.
Du forgiftet den forrige kongen
og utfordret tronens arving, og slo han i en enkelt kamp.
Jorek Byrnison.
Å Pan, hva har jeg gjort?
Ragnar er for sterk.
- Hva hvis feigingen ikke våger å kjempe mot meg? - Store konge, la meg snakke med han.
- Hvis jeg gjør det, vil han ikke fatte mistanke. - Javel. Du må gå til han.
Gi han mot.
Bring han til døden hans.
Snart vil du være min.
Å Jorek. Jorek, jeg har gjort en forferdelig ting.
Hvilken forferdelig ting?
Jeg fortalte kongen at jeg var daimonen din.
Og at han må bekjempe deg.
Hvis ikke, ville de aldri latt deg kjempe.
De ville ha brent deg før du kom for nærme.
Men du har kjempet. Og løpt helt hit.
Lyra. Lyra Belaqua.
Nå skal jeg kalle deg Lyra "Sølv-tunge".
Å bekjempe han, er alt jeg vil. Kom, lille daimon.
Kjemp godt, min kjære Jorek.
Du er den ordentlige kongen, og han er ingenting.
Lyra, hvis jeg dør, vil Scoresby finne deg.
Er det alt?
Klar til å dø?
Er det alt?
Ja, det er alt.
Bjørner! Hvem er kongen deres?
- Jorek, jeg trodde jeg hadde mistet deg. - Hvorfor? Du er fortsatt på kontrakten min.
Nå skal jeg ta deg med til Bolvangar.
Vi må stoppe dem, Jorek.
Det gylne kompasset sier de vil skade Roger.
Det vil kanskje ikke holde oss begge.
Du drar alene, jeg vil følge etter.
Jeg er her. Gå fort, ikke se ned.
Ikke se tilbake, du er der snart!
Løp Lyra, løp!
Lyra, jeg vil få tak i Scoresby og gøynerne.
Vent på meg der. Lyra, vent!
Jeg liker ikke utseende på denne plassen.
- Bolvanger! - Hallo der.
Jeg gikk meg bort i snøen. Hvor er jeg?
Ingen grunn til å være bekymret, barnet mitt. Du er trygg nå.
Du burde komme inn. Det er varmt og komfortabelt her.
- Hva heter du? - Ikke fortell dem hvem du er.
Lizzie. Lizzie Brooks.
Rart du er så langt nord, Lizzie. Det må være en interessant historie.
Faren og onkelen min, de tok meg med. De er handelsmenn.
Nå, du var heldig som fant oss når du gikk deg bort.
- Hvilket sted er dette? - Å, du vil like det.
- Det er kalt forsøksstasjonen. - Hva gjør dere her?
- Vi hjelper barn å vokse opp. - Løgner.
Du må være sulten Lizzie. Flaks for deg, akkurat i middagstiden.
Kan du se han? Er han her?
- Lyra, det er dem! - Pan, du fant oss!
Du holdte avtalen.
- Jeg visste du kom. - Jeg lovte, gjorde jeg ikke?
- Roger, vet du hva de gjør med ungene her?
De sa de ville gi oss denne operasjonen, sant?
Så vil de sende oss hjem. Og vi trenger ikke å bekymre oss for Støv.
Men så snart de innkaller et barn, vil du aldri se dem igjen.
De tok Billy Costa bort forrige uke. Og han er fortsatt vekke.
Ikke vær bekymret. Jeg har en plan, OK?
Fortell barna at de må ha de varme klærne klare.
Jeg må være alene en plass.
Men ikke her.
De bruker nesten ikke denne. Men vær rask.
Spør hvordan vi skal komme oss ut herfra.
- Men hvorfor ville det... - Å nei. Det er dem.
Har du oppdaget hvordan flere barn -
klarte å vandre ut fra stasjonen.
Jeg håper du forstår, spørsmålet er stille.
Det barnet som rømmer fra fasiliteten, -
vil ikke klare seg lenge i kulda.
Vi har allerede hentet tilbake 2 av de 3 manglende barna.
Var de i live?
Vel, det er uheldig...
Jeg, i det minste, har noen gode nyheter.
Vi trenger ikke å være bekymret for lord Asriel lenger.
Han har bestukket pågriperne hans og satt opp -
et hemmelig laboratorium utenfor rekkevidde i Norden.
Oblasjonskommisjons soldatene er på vei.
Han vil bli arrestert for kjetteri, -
og dømt til døden.
Til døden? Å kjære...
Jeg tror jeg vil trekke meg tilbake for kvelden.
Å ja, selvfølgelig frøken.
Ordenen vil vise deg til kammeret ditt.
Jeg ville ikke ha kommet på feil side med henne, det sier jeg deg.
Hun er bestemt goolsk.
Husker du de første eksperimentene?
Hun var så hypp på å se dem trekt i stykker.
Hun og den gjensidige daimonen.
- Hva var det? - Vet ikke.
Du kan ikke! Du har ikke lov.
Fort nå. Rett inn i kammeret.
La meg gå!
Jorek Byrnison sine vil drepe deg.
- Ikke vær redd, kjære. Det er bare et lite kutt. - Du vil aldri holde oss atskilt.
Du vil bli voksen, vil du ikke.
Vel, det er slik du vokser opp. Hold deg unna meg!
Du vil aldri holde oss atskilt! Aldri! Aldri!
- Nei, stopp! Lyra! - Pan!
Lyra!
Ikke gjør det! Du rører henne ikke!
Ingen vil skade deg. Ingen vil noensinne... skade deg.
De gjorde det med Billy. Og de andre barna.
Hvorfor? Hvorfor gjør de det?
Jeg vet at det er vanskelig å forstå, men det er for deres eget beste.
Det er bare et lite kutt...
For veldig lenge siden, gjorde en av forfedrene våre en fryktelig tabbe.
De nektet å adlyde myndighetene.
Og det er det som gjorde at Støv kom inn i verden.
Og helt siden da, har vi vært syke over den.
Vært syke av Støv.
Men det er en vei ut.
Du skjønner, Støv legger seg ikke på harmløse barn.
Det er senere. Når daimonen din begynner å bosette seg.
Da begynner Støv å sverme rundt oss, mens den jobber med blandingen sin.
Og det er slik barn begynner å ha -
alle typer ubehagelig tanker og ulykkelige følelser.
Men det er en måte å stoppe det på.
Et lite kutt... og borte for alltid.
Hvis det er så godt, hvorfor gjør du det ikke selv?
Hvorfor lot du dem ikke gjøre det mot meg?
Jeg skal fortelle deg noe.
Noe veldig viktig, noe du ikke vet.
Metoden er ikke perfekt enda, og du er ikke hvilken som helst, Lyra.
Moren din døde ikke i en luftskipsulykke slik du ble fortalt.
Hun var ikke gift med faren din og selv om...
og selv om hun elsket deg veldig høyt.
Og hun ville beholde deg... Det var ikke lov.
Så du ble fratatt fra henne, og det var ikke før -
ting forandret seg... og hun var fri til å gjøre det hun ville...
At hun dro til Jordan Universitetet og snakket med rektoren.
Nei! Du kan ikke være!
Jo, Lyra. Du er min.
Og du er trygg hos meg. Du vil alltid være trygg hos meg.
Hvem er faren min?
Lord Asriel? Han er faren min, er han ikke?
Ja. Ja.
Nå glemte jeg nesten.
Rektoren på Jordan ga deg noe, ikke sant?
Han ga deg et alethiometer, ikke sant?
Det var egentlig ikke han sin.
Må ha vært forvirrende, hva en slik dum, gammel ting som det skulle være godt for.
Greit.
Her er den.
Takk.
For en morsom gammel tinnboks. La du den her for å holde den trygg?
Løp! Lyra, la oss dra!
Kom igjen da. Kom igjen.
Jorek!
Løp barn!
La oss dra!
Du bør ikke røre meg. Jeg advarer deg.
Serefina Pekkala.
Fru Coulter! Få henne ut herfra!
Kom igjen!
Herr Scoresby, hjelp Jorek!
Vi drar hjem!
Lyra, vi må dra! Det er på tide å dra hjem.
Jeg kan ikke Roger. Jeg er nødt til å gå til -
faren min og bringe han alethiometeret.
- Faren din? - Lord Asriel.
Fru Coulter og dem, de skal drepe han.
Da går jeg også.
Du sa du skulle komme å hente meg. Du hentet meg.
Frøken Lyra! Er du klar for å fly?
Jeg vet hvor hun drar.
Vel, de er alle krøllet sammen bak der.
Den lille jenta er noe, hva?
Det er en profeti om det barnet, herr Scoresby.
- Hun vil avgjøre krigen som vil komme. - Krig?
- Jeg har ikke hørt rykter om noen krig. - Du vil.
Det er din krig også, enten du vil det eller ikke.
- Hva ville uenigheten være om? - Ikke noen mindre enn fri vilje.
Oblasjonskommisjonen søker ikke bare over å kontrollere hver og en i denne verdenen, -
men hver verden, i hvert eneste univers.
De har ute av stand til å strekke kreftene deres inntil nå, -
men hvis Asriel finner en vei å reise imellom verdener, -
vil ingenting stoppe dem i fra å prøve å ta over.
Ingenting foruten oss. Og det barnet.
Hva forteller det deg?
Det forteller meg om faren min.
Det forteller meg, at jeg bringer han det han trenger.
Vi skal vel hjem, skal vi ikke, Lyra?
Etter at vi redder faren din?
Selvfølgelig. Men først må vi finne ut av ting som trenger å bli funnet ut av.
Som Billy og andre som har mistet daimonene sine.
Vi er nødt til å hjelpe dem. Og det er ikke slik at -
Oblasjonskommisjonen kommer til å la oss dra hjem og forhandle med dem på den måten.
Og Støv. Jeg vil vite hva Støv er.
Kanskje vi er ment til å dra til den andre verden -
med faren min, og finne det ut.
- Det er fryktelig mye å finne ut av. - Men hvem andre skal gjøre det?
- Dessuten... vi er i dette sammen nå. - Ja. Vi er vel det.
Jeg regner med at det ikke ville gjort noen skade med litt søvn nå?
Sett igang.
Vi vil gjøre ting riktig igjen.
Du, og meg, og Jorek, -
og Serafina Pekkala og herr Scoresby.
Og faren min. Vi vil gjøre ting riktig igjen, Pan.
Bare la dem prøve å stoppe oss...
Oversatt av: d00ziiE, Nixie, Julebrus. Korrekturlest av: ueland & d00ziiE
Team Norsub © 2008 http://teamnorsub.will.kick.your.as/
FORTSETTELSE FØLGER...